"Hadde dere ikke begått store synder hadde ikke Gud sendt en straff som jeg."
Drep fangene.
Det har gått et århundre siden Fortellerheksen, min mor,-
-solgte meg til demonen lord Ganesh.
Min biologiske far. Udødelig, og ond.
Bortkastet uten minste tvil. Og for hva?
En flaske av Ganeshs blod. Fylt av magiske healingegenskaper.
Blodet hans skal holde mor ung og frisk for evig.
I 40 år var jeg en leke for mine udødelige, djevelske forfedre.
Fra øyeblikket de først tok meg som barn sverget jeg en ed til meg selv:
Når jeg vokste opp skulle jeg bli en så stor kriger at demoner fryktet meg.
Og så kom en strime håp. Jeg ble reddet. Ble reddet av mitt folk.
Den hemmelige klanen av reapere, alle avkom av voldtekt.
Den uhellige unionen av demon og menneske.
Det var reapere som drev demonene i eksil.
Det var reapere som ble mine beskyttere, lærerne mine, familien.
Og selv om våre menneskelige forfedre unngår oss,-
-har vi sverget å beskytte dem fra demonenes uforsonlige ondskap.
Jeg er reaperen Aella. Jeg er Den røde reaperen.
Og om de gamle profetiene besannes, blir jeg den siste av min sort.
Fokuser, Aella. Fokuser.
Bra. Prøv med et sverd nå.
Helt siden reapere befridde meg har jeg har brukt livet mitt på å bli kriger.
Jeg kunne ikke beskytte meg selv.
Men jeg kunne stå opp for de som ikke kunne stå opp for seg selv.
Som barn gjorde skjebnen meg til offer. Jeg har valgt å være en vinner.
Ser du? Du kan gjøre det.
Jeg er reaperen Aella og som min reaperfamilie-
-er jeg vokter av folk og profetier. En profeti skal fremdeles oppfylles.
Profetiens løfte er om en født av vold, av kvinne, men ikke mann.
Med hjerte, vilje og stål skal hun føre den første menneskekongen til tronen.
Fylt av ti demoners styrke, hjerte og sjel av et menneske,-
-og av Fortellerheksens blod gjør hennes evner henne til en heltinne-
-bortenfor hennes fienders villeste fantasier.
Profetiene lovte mange ting. Jeg var ingen av dem.
Jeg var trent, men uprøvet. Hjemsøkt av mine egne demoner.
Jeg hadde ikke min mors magiske evner. Så ikke engang inn i framtiden.
Min mors største kraft.
Jeg trodde jeg kunne trene i hundre år til. For å stoppe det kommende.
Og selv om jeg prøvde å motstå,-
-var jeg forelsket i den eneste mann jeg aldri kunne få.
Og intet i skapernes rike kunne holde meg fra ham.
Holdt!
Identifiser navn, rang og hensikt, så kanskje jeg lar deg leve.
Aella av Ragnbjorg, reaper. Jeg vil ha audiens hos Hans Majestet.
Så det er Den røde reaperen. Den yngste, raskeste, sterkeste.
Du kommer ikke forbi!
-Hvem tjener du? -Jeg tjener bare Eris av Enid.
Den kjekkeste mann i landet. For hvilken jeg ikke begår flere forbrytelser.
Mitt liv for Eris.
-Sverg din troskap. -Jeg sverger den.
Du er min eneste sanne kjærlighet, Aella.
Du må si det samme til meg.
Endelig forenes reapere og mennesker.
Jeg trodde aldri denne dagen skulle komme.
Hva er det? Tok du den i min garderobe?
-Hva? -Keefe!
Jeg har ikke tid til å skifte.
Stille, Eris er der borte.
Det strider mot reglene! Reapere og mennesker kan ikke pare seg.
Jeg vil takke alle som har kommet for å feire Eris' tjuefemårsdag.
Og hans kroning som Enids første konge.
Veien har vært lang. Mange som hjalp til å muliggjøre dette, er ikke her nå.
Vi takker dem.
Og til min sønn Eris.
Må hans styre over Enid være fylt av velstand og fred.
Til vår vert Adonis. Til de som falt.
Må de bli husket. Og deres befrielse komplett.
Nå til noe lettere, til våre venner Bello og Indira.
Må min sønn til slutt se skjønnheten foran ham-
-og ha motet til å anholde om hennes hånd i ekteskap.
Din mor og jeg pleide å se på solnedgangen herfra.
Solen gjorde henne hår ildrødt, som ditt.
-Begynner middagen alt? -Om noen minutter.
-Jeg burde gjøre meg klar. -Aella, vent.
Jeg vet hvor vondt dette er for deg.
Jeg håper du forstår hvor viktig det er for oss alle.
Ærlig talt? Nei, jeg forstår det ikke.
Menneskene klarer seg ikke alene. Og hvor skal jeg ta veien?
Det er prisen vi betaler. Godtgjørelsen for våre forfedres grusomme gjerninger.
Jeg gjorde ikke noe! Hvorfor skal jeg betale?
Fordi du er spesiell, Aella. Slekten av reapere opphører med deg.
Din bestefar Gawain sa at menneskets verden må stå og falle-
-bare av menneskets handlemåte uten demonisk innflytelse.
Vi er demonenes frø og det er på tide for oss å tre til siden-
-og la menneskene styre seg selv.
Jeg vet det.
Jeg vet det, barnet mitt.
Kjærlighet er ikke for oss.
Livet vårt er å tjene og beskytte. Intet mer, intet mindre.
Godt!
Tiana!
Nok!
Noen forbedringer, Kreios?
Vi har sett mange forbedringer de siste treningene.
Du er en dårlig løgner, min venn.
Datteren min setter pris på sikkert anstrengelsen, det gjør ikke jeg.
Kom med meg.
-Far, jeg har forbedret... -Jeg har ikke tid til dine leker.
Reapere har selvkontroll. Fins ingen plass for feil.
Kontroller sinnet ditt. Stå på den rette siden så overlever du. Forstår du?
-Ja. -Hvorfor treffer du da fremdeles Eris?
Ikke lek med meg. Jeg har sett dere stikke av sted. Det slutter nå.
Stopp! Slutt å si til meg hva jeg skal gjøre! Eller treffe!
Eris blir dette landets første konge.
Og det skal ikke min egenrådige datter ødelegge. Det er reglene!
Du brydde deg ikke om reglene da du ektet moren min.
Og se hvor bra det gikk.
Det er prisen vi betaler, Aella.
Jeg ble født feil, jeg vet det.
Kontroller sinnet ditt.
Jeg blir kanskje aldri som den far som oppdro meg.
Og jeg sverger på mott liv at jeg aldri blir som demonen som avlet meg.
Stå på den rette siden så overlever du. Forstår du?
Skrap demonskjellene av kroppen min.
Påminnelsen om at jeg ikke er helt menneskelig.
Du kan ikke gjemme deg for meg, Red. Jeg kan alt se deg.
Iblant leker jeg en lek med Andre.
Han prøver å spore meg mens jeg mediterer. Han finner meg aldri her.
Vi har en lang historie.
Kreios og mor ble tatt av Ganesh kvelden da moren min ektet Adonis.
Kreios flyktet med meg og gjemte meg til mor ble løslatt.
Han returnerte meg til henne. Før hun byttet meg mot en flaske blod.
Ingen reaper har snakket med henne siden.
Identifiser navn, grad og hensikt så kanskje jeg lar deg leve.
-Sverg din troskap. -Mitt liv for Eris.
Du er min eneste sanne kjærlighet, Aella. Du må si i like måte til meg.
Til vi er gift.
Kunne jeg skru tilbake tiden ville jeg drept Ganesh for det han gjorde mot deg.
Hvis jeg hadde makten, ville jeg latt deg gjøre det.
-Du blir lei av å vente på meg. -Jeg venter til vi er gift.
Når jeg er konge, skal jeg finne en måte.
Du må si det samme til meg.
Drep fangene!
-Jeg har kommet for å snakke med deg. -Drep fangene!
Drep fangene!
Føler du deg bra?
-Aella? -Jeg så det...
-Hva? -Jeg vet ikke. Noe.
Demonene er borte. Ikke la dem hjemsøke deg.
Det handlet ikke om fortiden. Dette var noe...annerledes.
Og du spilte ikke ærlig denne gangen.
Iblant er det bedre at andre utkjemper krigene dine.
Kreios!
-Sverdtrening. -Du er unnskyldt til i kveld.
Åpenbart trenger du å øve meditasjonen din mye mer enn sverdtrening.
Jeg fant deg, Andre fant deg. Til og med Indira fant deg.
Og hun er bare et menneske, helt uten sporingsevne.
Aella, vent.
Aella, vær så snill.
Jeg må prate med deg om Eris. Vent.
Han virker hyggelig. Du skal kanskje gifte deg med ham.
-Han er stilig og liker deg. -Andraste er vokteren min.
Du burde ikke gjemme deg for vokteren din.
Jeg prøvde en meditativ tilstand for å bli usporbar, selv for Andre.
I et tre?
I et tre, i en borg, i min elskers armer.
-En evne jeg har øvd på en stund. -Unnskyld at jeg brøt konsentrasjonen.
Har du nyheter om Eris? Bryllupsdato, kanskje?
Nei, Aella, dato er ikke bestemt. Det kan jeg vel takke deg for?
-Jeg antar det. Takk i vei. -Jeg foreslår en våpenhvile.
En våpenhvile? Lærerne dine må være noe spesielt.
Opplys meg, Lady Indira, hvordan kan to som vi ha våpenhvile?
Eris må sverge en ed å velge en brud ved kroningen om noen dager.
Jeg foreslår at ingen av oss prøver å fraråde ham fra den andre.
Eller treffer ham. La hjertet hans velge.
-Hjertet hans har aldri bekymret meg. -Da går du med på vilkårene?
Verken hun eller jeg treffer eller snakker med Eris før kroningen.
Kan være et triks for å holde deg borte fra Eris.
Nei, Indira er en dame. Hva hun enn er, så er hun ikke svikefull.
Iblant glemmer jeg.
Hils din herskerinne, kalkunmunn.
Du må si det samme til meg.
Skulle ønske moren din levde og hjalp oss med kjolen din.
-Jeg er ikke så flink til dette. -Du klarer deg bra.
Gå du. Jeg holder utkikk.
-Det var et vakkert halskjede. -Eris! Du skremte meg.
Det gjør ingenting. Jeg søker noe som matcher min nye kjole. Hva sier du?
-At det ville vært nydelig på deg. -Sikkert?
Her.
-Takk. -La meg kjøpe det til deg.
-Jeg insisterer. -Det er vakkert. Takk.
Jeg må gå.
Jeg gleder meg til middagen, Eris. Og jeg vil stå stolt ved siden av deg.
Til senere.
-Hva skal jeg gjøre? -Prater med deg selv, tror jeg.
Hvorfor gjør du det?
-Fint halskjede du kjøpte. -Vi er ikke forlovet.
-Ifølge foreldrene deres. -Vi burde ikke bli sett sammen.
Du besvarte aldri spørsmålet mitt, Aella. Vi har dårlig tid.
Foreldrene dine har alt giftet deg bort med Indira enten du vil eller ikke.
De bestemmer ikke til oss. Kom, vi går. Til ruinene eller grenselandet.
Din plass er her. Og om faren min oppdaget det, ville han drept meg.
Møt meg ved innsjøen i det minste.
-Jeg har sverdtrening med Kreios. -Etter det.
Ok.
Vi ses der.
M inn streben å bli verdens mest fryktede kriger hadde stoppet opp.
De andre reaperne var nok redde for at jeg skulle miste kontrollen på alvor.
Kreios var den eneste som øvde med meg nå. Jeg kunne aldri skade Kreios.
Jeg dør om Eris gifter seg med Indira.
-Eris må gifte seg med Indira. -Han fridde til meg i går kveld.
-Hva sa du? -Jeg kan verken si ja eller nei.
Kom inn?
Pere!
Jeg har en beskjed fra den blivende høyheten.
-Unnskylder du oss, Andre? -Nei, jeg tror ikke det.
Nei. Jeg kan ikke ha fysisk kontakt med den som snart er majestetens forlovede.
Solskinn, du er min tanke når jeg våkner.
Det er for deg som jeg...
...stiger opp på morgenen.
Takk, Pere.
Gift deg med ham.
Andre sier at forutanelsene har begynt.
Han kjenner det. Akkurat som moren din.
Jeg er ikke som moren min.
Derfor er du ikke klar. Finn en annen trener. Du er død for meg!
Du er død for meg.
Alle andre reapere hadde dødd av et sånt sår.
-Unnskyld, Kreios. -Du burde vite bedre!
Derfor er du ikke klar. Finn en annen trener. Du er død for meg!
Vær så snill! La være!
-Nei, vær så snill! -Drep barnet.
-Nei, vær så snill! -Høyere!
Barnet mitt! Vær så snill, nei!
Høyere!
Ta henne!
-Du...du er Den røde reaperen? -Jeg er Aella. Ja?
Jeg er...så lei for det.
Skyt!
Hold henne!
Dette er ikke noe menneske.
La dere ikke lures av hennes lange hår, eller kvinnelige form.
Dette er en ting.
Et dyr! Sett henne ved siden av skaperen for brukes som buskap.
Nei!
Eller noe annet lastedyr.
Lorder og krigere av Nepheck.
Blø beistene!
Ganesh...
Drep fangene!
Du er sint? Det er ikke så vilt lenger.
Jeg beholder det kanskje som husdyr.
Vi har blodet ditt. Vi trenger deg ikke lenger!
Vær stille!
Tok du henne hit? Mor, hun er halvt demon.
-Hun er søsteren din. -Halvsøster. Den stygge halvdelen.
Annaleyah. Gi meg demonblodet.
Hvilken pine du har gått gjennom. Mitt barn.
Jeg kan ikke tro at du gir bort blodet ditt.
Jeg sto stille og så på altfor lenge.
Den tiden er over.
Hva om hun drikker alt? Om hun blir gal og dreper oss begge?
De mennene tappet henne for alt blod.
-Hun dør uten det. -Du burde la henne dø da.
-Vil demonblod skade en reaper? -Det vil forandre henne.
Hvordan?
Ingen vet. Det er derfor det er forbudt.
Ingen vet unntatt du. Du vet, for du ville dø uten det.
Ganesh. Du er død.
-Noe rart skjer. -Hva ser du?
Ganesh.
Du hører til her.
Ikke helt demon, ikke helt menneske.
Jeg er ikke en liten jente lenger, Ganesh.
-Hun setter seg opp mot ham. -Du trosser meg.
-Hun er sterk. -Jeg skal knuse deg der du står.
Ganeshs blod inntrenger på sinnet hennes. Forvrir minnene hennes.
Som om hun blander nåtid og fortid.
Du er min!
Å leve blant reapere har gjort deg svak.
Ikke hør på ham. Ikke gi opp.
Kjemp deg tilbake. Kjenn mitt nærvær.
Kjemp deg tilbake.
Mor, hva gjør du? Du vet ikke hva det kommer til å gjøre.
Hun trenger mer blod.
Men er det ikke blodet som forandrer henne?
Jeg ser henne heller forandret enn død.
Du er min.
Jeg kontrollerer deg.
Spre ut hendene.
Stå på tå.
Vi mister henne.
Det fins ingen magi for dette.
Du får aldri se et daggry til.
Hun er fanget.
Gjenopplever torturen hun gjennomled i hans hender for et århundre siden.
Jeg kan ikke gjøre mer. Hun må finne sin egen styrke.
Aella?
Min herre SGrun.
-Fikk du tak i det? -Ja.
-Er det nok? -Jeg tror det.
-Bra. Hvordan mange menn fikk du tak i? -To. Og Ector er også med oss.
To? Tre med Ector?
Jeg ba deg samle en hær, og du kommer med tre menn?
Hadde jeg hatt en datter som viftet med puppene, hadde mennene kommet til henne.
Nok en gang må jeg vise deg hvordan man gjør. Kom.
Du kjenner ikke datteren min, gutt.
Hun sier aldri adjø når hun går.
Du har sterke følelser for henne, som hun besvarer så godt hun kan.
-Men dette kan aldri bli. -Adonis, jeg elsker henne.
Jeg har tenkt å gifte meg med henne, bli far til hennes barn-
-og ta meg av henne resten av livet hennes.
Hun er ikke det du tror, Eris. Hennes demonblod vil sverte barna deres.
De kommer aldri til å styre fra menneskenes trone.
Jeg vil gi disse til Aella. Så hun finner dem når hun vender tilbake.
Med største respekt, sir. Hun lovte å være med meg ved kroningen.
Si til henne at jeg venter på henne, til den kvelden.
-Du blir lei av å vente på meg. -Jeg venter til vi er gift.
Når jeg er konge, skal jeg finne faren din.
Jeg skal drepe ham for det han gjorde mot deg.
Drep fangene!
-Drep fangene! -Nå ser hun framtiden.
-Kan hun gjøre det? -Ja, men hun innser det ikke ennå.
Jeg kan ikke gjøre det.
Annaleyah, vi mister henne.
Hun brenner. Jeg mister henne. Jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Hva gjorde han med deg?
Du kan ikke slippe unna meg, datter. Jeg er en del av deg.
Og du er min.
Du er det jeg bestemmer at du er.
Og jeg har bestemt at du er demon.
Du er jeg.
Ta til deg meg.
Hver kveld skraper du av ditt demonskinn.
Og hver morgen er det tilbake.
Ville han hatt deg om han visste hva du virkelig er?
Det er en ting til jeg kan gjøre. Du er sterk, Aella.
Du nedkjempet dem en gang. Gjør det igjen.
Han er ikke virkelig. Du har ti demoners styrke.
Kjemp. Hjerte, vilje og stål, Aella. Kjemp deg tilbake.
Du er ingenting.
-Du er ingenting. Du er min. -Kontroller sinnet ditt.
Du kan ikke vinne. Gå med meg, glem dem.
Kontroller sinnet ditt.
Stå på den rette siden, så overlever du. Forstår du?
Adonis er faren din.
Ville han hatt deg om han visste hva du virkelig er?
-Jeg elsker deg. -Nei! Du er min.
-Kjemp! Hjerte, vilje og stål, Aella. -Jeg skal drepe ham.
Du skal få se Eris på tronen. Men først må du kjempe deg tilbake.
Kjemp. Hjerte, vilje og stål, Aella. Kjemp deg tilbake.
Du er min.
Kjemp! Hjerte, vilje og stål, Aella.
Kjemp deg tilbake.
Nei!
Hver gang hun ser på deg, ser hun det jeg gjorde mot henne.
Hun vil ikke ha deg. Hun hater deg.
Han er ikke virkelig.
Husk reaperne. Kjemp. Hjerte, vilje og stål, Aella.
Kjempe deg tilbake.
Du kan ikke vinne. Glem dem.
De er fortapt.
Vær der du hører hjemme. Gå med meg.
Kjemp deg tilbake. Det er på tide å komme hjem nå, Aella.
Kjemp deg tilbake.
Ta min styrke. Ta min kjærlighet.
Nei!
Jeg elsker deg, Aella.
Hun har klart det! Jeg kan nå henne nå!
Leg!
Datter. Du har forrådt meg.
Aella...
Du må høre på meg. Du må tilbake til borgen.
-Vi må. Det er ikke tid. -Nei! Jeg vil ikke...
-Aella, det er ting du må lære. -Reaperjenta bryr seg ikke, mor.
Du reddet livet hennes to ganger, men hun bryr seg ikke om deg.
-Annaleyah, bare gå. -Hvorfor?
Så du kan si til henne at du vil dø uten Ganeshs blod?
Jeg hater deg!
Du drikker fremdeles blodet hans? Holder det deg så ung?
Jeg har ikke tenkt på noe annet enn vår gjenforening siden du forlot meg.
Forlot deg? Du ga meg til den demonen.
Hør på meg. Du har hatt synene. Sett profetiene.
Umulig.
Drepe fangene? Du vet hva jeg snakker om. Hva du har sett.
Hele Enid trodde han var død. Jeg var den eneste som visste at han overlevde.
Han viste meg, viste meg hvordan hans hevn skulle se ut.
Skrikene, de forferdelige skrikene.
Han lovte å holde seg borte.
Aella, i bytte mot deg lovte han å holde seg borte.
-Kroningen er i kveld. -I kveld?
Du var fanget i sju dager, Aella. Det fins ikke tid.
Hele Enid er i fare. Ganesh påvirker menneskene som stjal blodet ditt.
Blodet ditt vil styrke det lille antallet til en hær.
Hvorfor?
Alle kommer ikke til å følge en konge valgt av reapere.
Eris!
Det som var framtiden er nå nåtid.
Visjonene våre. Profetien.
Det er fare for at det kommer til å skje.
-Du trenger blod. -Du må halshogge ham.
Det er den eneste måten. Adonis prøvde i slaget ved Kerr. Han feilet.
Men du er en større kriger enn han noensinne blir.
Ta mitt blod.
Du er for tappet. Effekten ville forsvinne på timer.
Da skal jeg gi deg Ganeshs blod.
Dette er ikke den viktigste dagen i livet ditt, Høyhet.
Det er hver dag som kommer heretter.
Takk.
-Har deg! -Som jeg vil ha det.
Husker du? Vår første gang var i denne skogen?
Det var for tohundre år siden.
Virker som i går.
En vis leder tar vanskelige valg. Du blir en sånn leder.
Du vil fatte mange viktige valg.
Du må velge et råd.
Velge en sjefsvakt.
Velge en kone.
Jeg takker dere alle for hjelpen.
Du er invitert til mottakelsen etter den formelle middagen.
Gi meg en stund for tankene mine.
Du er forelsket.
Hvis du kunne gifte deg med og gi barn til Indira-
-og fortsette forholdet med reaperen?
Hvordan kan jeg ligge med en kvinne når hjertet mitt tilhører en annen?
-Hva er det hos henne som du elsker? -Hun er begavet uten å være utdannet.
Hun har skjønnhet uten verdslig prakt.
Hun kan beseire hundre mann i strid uten å miste pusten.
En sånn skapning ville bli en perfekt vakt. Til og med sjefsvakt.
-Men hun er kvinne! -Hun er en reaper.
Slik inntar du en borg, min sønn. I kveld tar vi tilbake det som er vårt.
-Hvorfor kjemper du ikke? -Jeg kunne ikke drikke det, far.
-Skaff deg baller, gutt! -Nei, nei!
Nå kjemper du som jeg har lært deg eller jeg sender deg til helvete med reaperne.
-Vi må vekk herfra! -Kan vi ta oss til hovedporten?
Redd meg!
SGruns menn er sterkere enn reaperne! Løp!
Denne sønnen kan jeg være stolt av. Gå og slåss for din rett til å herske!
Forlat ham.
Nå går vi.
Nei.
-Kom! Du må vekk herfra! -Ikke uten faren min.
Vi kan ikke gjøre noe for ham! Kom!
Menneskene som stjal blodet ditt er påvirket av Ganesh.
Blodet ditt vil styrke det lille antallet til en hær.
Jeg skulle ha forhindret dette.
-Du er såret! -Få Eris i sikkerhet.
-Jeg forlater deg ikke! -Ikke kast bort tiden min, gå!
Andre, få ut kvinnene fra Ragnbjorg. Vi holder stand her.
Be Freya ta alle tilbake til landsbyen nå!
-For en gangs skyld, gjør som jeg sier. -Nei, far.
Vær så snill... Ikke svikt meg.
Reaper nede! Reaper nede!
Allan!
Hold sammen!
Det ordner seg, frøken.
Følg Keefe!
Freya!
Få dem vekk fra hallen. Jeg møter deg i landsbyen.
-Jeg forlater deg ikke, Andre. -Vi må. Få dem i sikkerhet.
Vær sint på meg senere.
-Gå! -Du skylder meg.
Du har ingen anelse.
-Han blør. -Vi kan ha buksene dine som bandasje.
De ville sett bedre ut på Eris arm. Du blør.
Jeg ble stukket. Spissen er igjen.
Jeg tar den ut. Men du må ta av deg toppen.
-Jeg tar den selv. -Prøver bare å hjelpe.
Løp! Løp!
-Har du sett sønnen min? -Aella førte ham ut.
Ta Evander og hans komme og resten av rådsmedlemmene til landsbyen. Nå! Gå!
-Hvordan mange reapere er igjen? -Rundt ti.
Jeg vil ha SGrun.
Quan Yin, før kvinnene til landsbyen så fort du kan.
Det var en god ide å bruke buksene mine som bandasje.
Eris? Eris?
Demoner...
Demoner!
Jeg har ikke lang tid igjen. Men jeg vil være med deg.
Du forlater meg ikke! Jeg trenger deg.
Det er du som har en stor framtid.
Kom, vi går tilbake.
Jeg elsker deg, Aella. Du trenger ikke si det til meg.
Jeg elsker deg.
-Din jævel! -Kinsey, vent!
Forråde ditt eget folk, SGrun. Er det verdt å dø for?
Du hører ikke hjemme her, reaper. Det er vårt land!
Det blir din grav!
Eris?
Eris? Kom an! Hallo?
Jeg har ventet på dette i 25 år.
Eris, vær så snill. Jeg trenger deg. Kom an!
SGrun, gå.
-Jeg så deg dø, Ganesh. -Du må få det helt gjennom, Adonis.
Du klarte det ikke nå heller.
Eris, nei! Nei, nei, nei. Eris, kom an. Se på meg.
Blø.
Blø!
Hvordan har min lille jente det?
Lukter hun fremdeles som moren sin?
Vær så snill, Gud, ikke ta ham fra meg.
Bli hos meg!
Eris!
-Adonis! -Nei! Du blir bare drept.
-Vær så snill, Eris. -Jeg finner Aella.
Gå.
-Vi møter dere der! -Vi kan ikke gjøre mer.
-Hvor er sønnen min? -På vei tilbake til Nepheck.
Ta noen menn og finn ham.
Du er min eneste sanne kjærlighet, Aella.
Du er min eneste sanne kjærlighet, Aella. Du må si det samme til meg.
-Jeg husker ikke at jeg forlot ham. -Du må si det samme til meg.
Jeg følte sinnet og styrken velle opp inni meg.
Og jeg trengte å ødelegge noe.
En annen felle? Antagelig. Brydde jeg meg? Nei.
Jeg skal ta Ganeshs lakeier med meg-
-og la demonblodet i meg fortære dem som det fortærer meg.
Den røde reaperen!
Barnet. En uskyldig spares en skjebne som min. Aldri igjen. Aldri!
Bak deg!
Du er så lett å spore.
Jeg er tilbake. Jeg ville aldri forlatt deg. Slik skal vi gjøre.
Godt gjort, Red.
Alle reapere er døde. Borgen brent ned.
SGruns hær er beruset av ditt blods kraft.
Jeg skal drepe deg!
Stillhet!
Før min datters elsker tilbake til Nepheck og drepe ham ordentlig nå.
Med glede, lord Ganesh.
Min verden snurret. Jeg visste ikke om jeg var her eller der.
Jeg visste bare at jeg måtte reise meg og finne Eris.
Det neste jeg visste var at jeg var oppe og gikk. Og alt var rødt.
Blodets effekt må avta. Har noen mer? Han er dødstung.
Ikke drep meg. Jeg har kone og to barn.
Drepe deg?
Du ville ikke byttet side og tilegnet meg livet ditt om jeg ikke skånte det.
Jeg er ikke urimelig.
Resten av dere, sørg for at han kommer tilbake til kone og barn.
Hvor er han? Hvor er han?
Hvor er han?
Hvor er han? Hvor er han?
Slipp meg inn! Slipp meg inn, noen!
Hjelp!
Aella! Nei!
Det er over. Det er over.
Det er over.
-Eris? -Ja. Det er meg.
Det er over nå.
-Nei! -Aella! Aella!
La henne gå.
-Er du ok? -Jeg overlever.
Bra. For vi trenger deg. Vi trenger deg og alle menn du kan unnvære.
For å hjelpe oss å gjøre ugjort det faren din har påbegynt.
-Hjelper du oss? -Ja.
Jeg visste du ville vende tilbake til meg, datter.
Din kjærlighet til menneskekongen har svekket deg.
Du blir den siste reaperen.
Og når alle er borte, skal du bli min leke igjen.
-Jeg skal gjøre slutt på deg. -Du kan ikke drepe meg.
Jeg er villig til å dø i forsøket.
Jeg tror at du husker din vei hjemover.
Jeg teller fem demoner.
Pluss de tre som gikk.
-Det gjør oss... -Veldig underlegne.
Ja. Jeg kan ta to av dem.
Bra. Det er det bare tre til meg.
Det klarer jeg.
Nei. Du befrir Freya og Ki-Rin. Det jevner ut oddsene.
-Ok. -Bra?
-Du ser nervøs ut. -Nei, jeg... Nei, det gjør jeg ikke.
-Jo, det gjør du. -Det gjør jeg ikke!
Gå og vokt fangene. Denne reaperen er min.
-Skynd deg, Keefe! -Jeg prøver!
Se opp!
-Der er en. -Jeg avleder dem. Hent Indira.
De må halshogges for å dø.
Ta mennene dine og gå. Jeg ordner resten.
Andre!
Drep fangene!
Andre!
Hallo, Red. Velkommen hjem.
Du får ikke kalle meg det!
Adjø, far.
-Det er over. Du har tapt. -Du kan ikke drepe meg, barn.
Det kunne jeg.
Men Ganesh, jeg trenger ikke.
Jeg har ventet i årevis på å gjøre det.
Hei. Hvordan går det?
Jeg kommer tilbake. Ikke gå noen steder.
Godt jobbet, Red. Du lærte vel det av meg?
Du mistet dette.
Blodets effekt går bort om et par timer.
Ta henne hjem. Vær den konge du var ment å være.
Adjø, far. Jeg lærte mer av deg enn du noensinne kunne lære meg.
Du er Den røde reaperen.
Og legenden din har bare begynt.
Jeg er glad at du er i sikkerhet.
Jeg er glad du hentet meg.
Eris? Fører du meg hjem?
En gang fryktet jeg verdens store ondskap.
Den ondskapen har lært å kjenne meg godt.
Og den har lært... å frykte meg.
Tekst: Per Olav Wiborg-Maurstad www.ordiovision.com